- Det är över. - Va?
- Jag släpper dig. - I tidigare avsnitt...
- David Rosen! - Varför ringer Quinns ex-pojkvän -
- till presidentens största bidrags- givare elva gånger veckan han dör?
Det är en konspiration! Vem vet hur högt upp det går.
- Vi har visst problem med David Rosen. - Det har vi.
Jag borde inte vara här. Pressen kan se mig. Jag riskerar allt!
- Vi riskerar alla allt. - Är det bättre att ses i Vita huset?
Säkerhetstjänsten står utanför. Snälla, var tyst.
- Det är Hollis fel att vi är här. - Vänta lite nu.
- Vi hoppade tillsammans. - Hon menar det du gjorde ensam.
- Du frilansade, Hollis. - Ja. Vem ska annars städa upp röran?
Vi kan snacka om vad jag gjorde för att skydda er-
- men när David Rosen ser kopplingen mellan Cytron och Doyle-
- kommer alla här att tillbringa resten av livet i fängelse.
- David Rosen är ett problem. - Vad ska vi göra?
- Jag får frilansa en gång till. - Säg inte så i min närvaro.
- Har nån blivit lite fin i kanten? - Visa respekt för vår första dam.
- Det vet ingen bättre än jag. - Jag fixar det.
- Va? Vad sa du, Livvie? - Jag fixar problemet med David Rosen.
TRE DAGAR SENARE
Så trevligt att ses. Hur har du det? Vill du inte prata med mig?
När jag blir hitkallad för att få sparken...
Det är oartigt att kalla upp nån till kontoret för att sparka dem.
När jag ska få sparken så följer jag regeln:
"Om du inte kan säga nåt trevligt, säg inget alls." Mamma lärde mig det.
Ligger alla mina saker redan i en kartong?
Nu kommer du att känna dig dum, för du får inte sparken.
- Inte? - Jag har utnyttjat några tjänster -
- och låtit folk få veta att David Rosen är min bästa åklagare -
- och att han vill börja om på nytt och glömma Olivia Pope.
Har jag fel?
Det här är en bra grupp. Jag går till många grupper.
Anonyma alkoholister, narkomaner, spelmissbrukare... Jag går på allt.
Men den här är bäst. Jag skulle gärna umgås mer med vissa här.
Utanför mötena.
Jag gillar vissa av människorna i den här gruppen. Mycket.
- Vill du... - Gå ut med dig? Gärna.
Här är mitt nummer. Jag är ledig i morgon kväll.
Vad sa jag precis? Jag vill inte gå ut med dig i morgon.
Nej, det vill jag inte.
Okej, ring senare, då.
- Vad håller hon på med? - Han ringer igen. Han är duktig.
Ja? Ja, det är senare. Fyndigt. Nej, jag jobbar i kväll-
- och jag vill inte gå ut med dig. Hej då.
Okej. Oavsett vad vi ser i det rummet så håller alla masken.
- Hon menar dig. - Tyst.
Mannen kom in den här vägen och stannade här.
Han ser våldtäktsmannen här, ovanpå sin fru.
- På golvet? - På disken.
Två vackra skott rakt i hjärtat, och han dör direkt.
- Ringer vi polisen? - Då kommer pressen direkt.
Hur vill du sköta det här?
Vad hände?
Så snart jag kom in såg jag det...
Han var ovanpå henne...
Joan ropade på hjälp och sa: "Sluta, snälla."
Jag tog min pistol och jag sköt mannen som våldtog min fru.
Han hade varit vår hantverkare länge. Han byggde huset.
När man släpper in nån tror man inte att de ska... Den jäkla hantverkaren!
- Var fick du pistolen ifrån? - Skåpet. Jag har olika vapen.
- Du minns säkert det från valet. - "Den vapenvänlige demokraten."
Abby, kan du ta med mrs Reston upp? Hon behöver vila.
Hon har duschat. Det gör en våldtäktsundersökning meningslös.
- Var jag inte tydlig nog? - Skulle hon inte få duscha av sig?
- Och du har tagit ett glas whiskey. - Min fru blev våldtagen.
Jag sköt honom. Jag behövde ett glas.
Jag vet att det är svårt, och jag vet vad du tycker om mig.
Om vi ska jobba ihop måste du följa mina regler. Du vet vad jag kan göra.
Du är bäst. Det vet jag mycket väl.
Ring Jane Powell, David Rosens ersättare.
- Jag har aldrig jobbat med henne. - Vi får väl se hur hon är.
- Vad menade han? - Guvernören låg före presidenten -
- i undersökningarna före valet. Vem tror du ändrade på det?
- Sover mrs Reston? - Hon fick en tablett. Jag tog resten.
- Bra gjort. - Ms Pope? Jane Powell.
- Jag vill förhöra mr och mrs Reston. - Hon sover. Han är chockad.
- Jag förstår. Kanske senare? - Mitt kontor, klockan tolv.
Klockan ett. De ska få vila. Han är Marylands guvernör.
Jag har fått veta att jag ska vara diskret.
- Det var ju lätt. - Mäktiga människor kan göra mycket.
- Vi måste förbereda ett uttalande. - Vi behöver inte henne.
- Och vi kan inte lita på henne. - Jag går gärna.
Alison, vi behöver en fixare. - Vad skulle du säga, Olivia?
Ett kort uttalande. Vi är tacksamma för folkets stöd...
- ...men ber dem att lämna oss i fred. - Vi ska utnyttja det här.
- Alison... - Guvernören var en hjälte.
Vi är tacksamma för folkets stöd, men ber dem att lämna oss i fred.
Inga konstigheter.
Vi ser vad som händer under det närmaste dygnet först. Är ni med?
- Du är fixaren... - Ja.
Du hörde henne ropa på hjälp, tog en pistol och sköt honom?
- Två gånger. - Kom han in genom vardagsrummet?
Det stämmer.
Jag har nog allt jag behöver. Jag vet att det här är svårt för er.
Jag hör av mig om jag behöver mer.
- Vad vet vi mer? - Många långa telefonsamtal.
- De var ganska upprörda. - Pistolen är en vecka gammal.
- Han sa att han hade ägt den i 15 år. - Det är en sällsynt modell.
- Pistolen kom med posten i förrgår. - Det passade bra.
Han var full. Han åkte inte rakt hem, utan åkte till en bar först.
- Han kanske glömde det... - Eller behövde stärka sig.
- Det här börjar bli rörigt... - ...folkets stöd.
Guvernören är också tacksam för vår konstitutionella rätt att bära vapen-
- så att han kunde stoppa våldtäkts- mannen innan det gick ännu värre.
I mina ögon är det hjältemod.
- Gjorde hon... - Precis tvärtom mot vad jag sa. Ja.
Hon hyllar mig. Hon får betalt för det.
Och när pressen får nys om de arga telefonsamtalen och att du var full?
- Vänta lite nu... - Att pistolen var nyinköpt...
Jag har försökt få tag på den i fyra år.
- Och telefonsamtalen? - Jag sa åt honom att sluta maska.
Det tog två månader att kakla badrummet. Är det ett motiv?
Det får folk att tänka efter. Jag vill inte att du ska falla.
- Har du nåt att säga? - Det är ironiskt -
- att du kallar mig opportunist. Vet du varför jag har så många vapen?
- Guvernör... - Ni sa att jag var mesig mot brott -
- när ni visste att det inte var sant. Det kostade mig Södern -
- och antagligen presidentvalet.
Vill du att din karriär ska överleva?
- Så klart. - Låt mig göra mitt jobb.
Be presidenten ringa mig och förbered allt om Östra Sudan.
- Han är i Japan. - På G8-konferensen, jag vet.
- Jag är hans stabschef... - Det är tretton timmars tidsskillnad.
Han sover i sju timmar till. Det är mitt i natten i Japan.
Är han i Japan? Det kunde du väl ha sagt.
Du lyssnar ju inte. Du avbryter mig mitt i...
- Vad gör James hos pressekreteraren? - Han är journalist.
- Vad gör han här? - Jag säger ju det. Han är journalist.
- Hej, älskling. - Vad gör du här?
Jag är journalist.
- Vad är det som pågår? - Jag fick tillbaka mitt gamla jobb.
- Jag sa varför vi inte kan adoptera. - Därför jobbar jag.
Det skulle ju bli problem om du jobbade här.
Som med mig utan en bebis. Men jag har blivit Vita huset-korrespondent-
- på landets största tidning. Jag har inga barn, så jag kan jobba hårt.
Vet du vad? Jag kan få tillbaka jobbet.
- Så bra. - Jag vet inte om jag vill ha det.
- Va? Varför inte? - Jag fick tag på nån från Cytron.
Vi ska ses på The Griddle halv fyra.
Var glad för min skull. Han kanske kan binda Doyle vid explosionen.
Och sen kastar du bort din framgångsrika karriär-
- för att bli konspirationsgalning och sälja "Vem är Quinn Perkins" - tröjor?
- Varför bryr du dig om det? - Det gör jag inte.
Jag tog en kaffe. Jag är på väg.
Vi ses.
- Nu utmålas han som en hjälte. - Vad skulle han annars vara?
Ett argt fyllo som ville prova sin nya pistol på nån?
Vi har en hjälte och ett offer. Vi måste hitta en skurk.
- Hantverkaren. - Vi gräver upp gammal hederlig skit.
Ju mer, desto bättre. - Quinn, kolla polisregistret.
Harrison och Abby pratar med hans anställda. De kanske hatade sin chef.
Vi vill ge media en snygg historia, sen får de göra jobbet.
- Vi ordnar det. - Va? - Inget. Kör på.
- Inne eller ute? - Inne.
Visst. Det är mer privat. Så kan du ringa din pojkvän.
- Jag... - Du ligger med nån. Men det är bra.
Det står att ni grep mr Meyer två gånger för snatteri.
Så bra! Nej, så synd. Då får du och jag betala mer.
Var han en våldsam snattare?
- Gör du en tegelmur? - Först lägger jag sjösten.
- Och slutsten och valvsten. - Har du läst det på nätet?
- Bråkade han mycket med folk? - Vad menar du? Gör du det?
- Jag ska. - Min chef dog, och jag är arbetslös.
Gör lite nytta och ge mig de där.
Tack.
Han stal utan anledning. Rakhyvlar, glödlampor... Jag fortsätter gräva.
- Mer skit? - Hår.
Om han inte våldtog henne i hela huset, så knullade de. Hår överallt.
Han jobbade i hela huset.
Enligt stenläggaren var hans chef väldigt mån om att hålla fruarna nöjda.
Han knullade dem allihop.
Du hade ett förhållande. När din man kom så skrek du våldtäkt.
Sen såg du på när han dödade Bill Meyer. Ni hade ett förhållande.
- Stämmer inte det? - Älskling...
Joan...
- Låtsades du bara? - Jag fick panik.
- Du ljög. Du skrek våldtäkt. - Jag är ledsen.
För vad? Förhållandet? För att jag har blivit en mördare?
- Jag sköt honom! - Visste du om förhållandet?
- Verkar det så? - Jag måste veta om du kom hem...
- ...för att skjuta din frus älskare. - Nej, jag visste inte att min fru -
- som jag litade på och älskade, knullade en usel hantverkare!
Jag undrade varför vi behövde alla tillbyggnaderna, men nu vet jag.
- Ni måste ha skrattat gott åt mig! - Jag är ledsen.
- Tack för att du kontaktade mig. - Om Doyle Energy åker dit -
- eller snarare när de åker dit, måste jag få straffrihet.
Det beror på vad du vet.
Jag känner till brandväggen, intrånget, explosionen - allt.
Så Cytron, Hollis Doyles företag, låg bakom explosionen och de sju döda?
Nej, det var det värsta som kunde hända.
- Va? - Jag trodde att du hade koll.
Hollis Doyle hade ett stort hål i sin brandvägg.
Vem som helst kunde ta sig in. Han anlitade Cytron för att fixa det.
När de har kommit halvvägs så säger det pang. Doyle drar sig ur.
Säkerhetshålet är tätat till hälften, men det berättar de inte för nån.
De var ett lätt byte. Jag kunde inte hålla tyst, och då fick jag sparken.
Jag trodde... Åh, det kvittar vad jag trodde.
Vi har väl fortfarande en överenskommelse?
- Smyg inte så där. Det är läskigt. - Förlåt.
- Vart tar du kvinnor? - När jag har kidnappat dem...?
- På dejt? - Har du en dejt? Du?
Ta med henne på nåt som du gillar att göra.
- Hon gillar inget som jag gillar. - Ta henne till en fin restaurang.
Det är i morgon. Det är för sent att boka bord.
Du har hackat NSA: s huvuddator. Du kan nog boka ett bord.
Presidentens samtal med Japan och Sydkorea har också burit frukt-
- och ökat säkerheten i regionen.
- Du. - Har presidenten hört om skjutningen?
- Jag får ta frågan vidare. - Carol? - Ursäkta. Förlåt, Carol.
- En följdfråga, bara... - Inga följdfrågor.
- Du svarade inte på min första fråga. - Reglerna har ändrats -
- sen du var här sist, men jag berättar gärna.
En fråga var, och inga följdfrågor. - Carol?
Jag fick aldrig ställa nån fråga, så jag ber inte om en följdfråga.
Jag vill bara ställa en fråga. Såna är väl reglerna?
Du ställde en fråga som jag tar med mig och svarar på i sinom tid.
- När är "i sinom tid"? - Det är en annan fråga. - Carol?
Tack, Cyrus. När det gäller samtalen med Sydkorea och Japan...
Din fru har åkt hem för att vila. Det borde du också göra.
Hem? Ska jag åka dit? Huset som hennes älskare byggde?
Nej. Från och med nu sover jag i guvernörspalatset.
Det är lustigt att jag inte hade nån aning.
Ur en juridisk synvinkel är det tur att du inte hade det.
- Vad gör vi? - Vi kan berätta sanningen själva.
Vi betonar att du trodde att det var våldtäkt och agerade därefter.
- Och min fru? - Hon lär hamna i fängelse.
Hon fick dig att döda en oskyldig man i tron att det var våldtäkt.
- Vad händer om vi inte säger nåt? - Tja...
Bara vi vet om deras förhållande. Men, och det här är ett stort men-
- om polisen får veta att vi har hållit inne med information-
- finns det ingen chans att de visar överseende med dig eller din fru.
Se om du hittar nåt som bevisar att de hade ett förhållande.
Om inte?
Folk tror att jag är en hjälte.
Varför ska vi göra dem besvikna?
Verna? När var detta?
- Hur går det? - Jag fick ta på mig en sjukhusrock.
Det spelar ingen roll att de tvättar dem. De är ändå använda.
De tvättar sjukhusrockarna och kallar dem rena när man inte ser fläckarna-
- och vi sätter på oss dem. Nu har jag väl fått ebola också.
- Men du mår bra? - Jag hade lite ont...
Men jag fick en spruta i ryggen. Jag mår bra.
- Hur går det? - Gjorde du det jag bad om?
Jag fick prata med lite folk, men Wexler ger David jobbet tillbaka.
- Att få David att ta det... - Jag har en kille som ordnar det.
- Bra. Vi hoppas att han släpper det. - Vi får hoppas det.
Hollis delade ut hopp och drömmar, som tomten på julafton.
Jag fick en plats i Högsta domstolen, Cyrus styr landet...
Mellie fick... bli Mellie...
Och du? Jag vet inte vad du fick.
Men här är vi nu.
Jag kan inte sätta på mig skorna själv.
Det är såna saker, sånt som vi gjorde...
Det försvinner aldrig, eller hur? Det är en stor jäkla sjukhusrock.
Jag ser det hellre som att allt går att fixa.
Då är du dum.
Jane Powell kommer snart. Innan hon kommer ville jag bara fråga-
- om det finns nåt mer vi borde veta.
Har du sparat nåt som kan antyda att du hade ett förhållande?
Inte vad jag kan komma på.
- Så han vill hålla tyst om det? - Han vill inte se dig i fängelse.
- Säg till om du kommer ihåg nåt. - Javisst.
Han är en annan man nu än han var före valet.
Då var han hoppfull och tillgiven-
- och han hade drömmar för familjer i hela landet.
Men en tisdagskväll i november så försvann allt.
Tidningsrubriken nästa morgon var bara en siffra.
4359.
Så många röster förlorade vi med. Ett county i Ohio förändrade allt.
4359.
Han nämner det varje dag.
Det är vårt liv nu. 4359. Vareviga dag.
Jag saknar min man.
Jag skulle göra vad som helst för att få honom tillbaka.
Men det skulle krävas 4359 röster.
Och det har jag inte.
Nu är han utomlands, men snart måste han vara inom helikopteravstånd.
- Men citera mig inte. - Vad säger du om Östra Sudan, då?
- James... - Man måste försöka.
- Du sa inte att James är tillbaka. - Kan vi prata?
Javisst. - Vi måste äta middag snart. Jag vill visa barnrummet.
- Det ser jag fram emot. - Vilket kap.
- Prata inte med journalister. - Han är din man.
Här är han journalist. Det vet du mycket väl.
Du skulle göra vad som helst för att ta dig fram, och det respekterar jag.
Presidenten är på G8-möte i Tokyo, och vad är det då för regel som gäller?
Alla vägar...
- Alla vägar leder till Fitz. - Allt handlar om honom, inte om dig.
Du får inte skapa nyheter, inte börja återvinna i östra flygeln-
- inte prata om fattigdom, utbildning eller hundvalpar.
Om vattnet går får du hålla dig-
- för alla nyheter om dig drar uppmärksamheten-
- från den fria världens ledare och hans viktiga G8-möte.
Om folk inte bryr sig ser hela resan ut som slöseri med skattepengar.
Inga reportrar. Sitt snällt på bänken för lagets bästa, okej?
Hollis är en vidrig människa, men jag var med på det mötet. Det räcker.
- Du ville ju sitta med vid bordet. - Bord och lag... Många metaforer.
Allt det betyder är att vi, allihop, är i fara.
Så jag kommer aldrig att vara med på nåt sånt möte igen.
Jag tänker förneka allt, och om nån frågar mig om trots...
Du är med på de möten du behöver. De är inte frivilliga för nån av oss.
Om det här kommer ut har du inte tid att förneka nåt.
Jag kan vara ett monster.
Jag är mer skräckinjagande än du kan tänka dig.
Jag respekterar din position-
- men jag tänker se till att allt flyter som det ska.
Så Mellie, nämn aldrig ordet "trots" i min närvaro igen.
Jag låter mitt kontor ringa ditt kontor om vår parmiddag. Det låter kul!
"Chris, det är härligt att knulla en guvernörsfru på oljade golv."
- Det finns fler - mer detaljerade. - Hämta mr och mrs Reston.
- Ms Perkins? Hur mår du? - Bra. Jag lever fortfarande.
- David, jag trodde att du hade ledigt. - Nej. Jag kom hit först.
- Ms Whelan... - Så våldtäkten -
- har blivit mitt mordfall. Mr Meyers vän vittnar om -
- att våldtäktsmannen hade ett förhållande med mrs Reston.
Men jag antar att det inte är någon nyhet för er. Var är de?
- Åklagaren är här och vill åtala dig. - För att jag försvarade min fru?
- Mord. - Vad gör vi?
Han måste gripa dig, men vi kan få in dig bakvägen-
- och förklara din oskuld. Det går.
Nej. Jag tänker berätta vad som hände.
Jag sköt en man som jag trodde våldtog min fru.
De kommer inte att tro dig. Om jag säger att jag ljög...
- Du får inte hamna i fängelse. - Jag kan inte se dig lida längre.
Jag har sett dig lida varje dag sedan valet.
Jag kunde inte göra nåt åt det, så jag gav upp. Om dig och om oss.
Jag sa aldrig att jag var olycklig.
När du kom in blev jag rädd, och en man dog.
Det var det som hände.
Jag kan inte ge dig de rösterna, men det här kan jag ordna.
Harrison är med dig. Sen gör en domare en formell framställan.
- Du behöver inte göra det. - Jo, det måste jag.
Klar, mrs Reston?
...sin frus älskare. Två mäns liv blev förstörda av en hemsk kvinna.
En modern Lady Macbeth.
- Vad gör du här? - Jag var på väg att äta middag.
Olivia Pope vinner igen. Vi borde fira.
Jag kan inte.
Jag kan sluta komma, ringa och fråga, men du ber mig aldrig att sluta.
- Edison? - Ja.
Jag vill inte att du ska sluta. Jag vill att du ska fortsätta.
Men jag är inte redo att säga ja.
Säger du till när du är redo?
Det ska jag.
Jag lovar.
Nej, det märktes inte.
Det kändes som om det stod "Jag ligger med Abby Whelan" i pannan.
- Du jobbar igen, så mötet i går...? - Det var en återvändsgränd.
Om jag måste släppa det för att få tillbaka jobbet, får jag väl göra det.
- Abby? - Jag ringer igen.
- Sluta. - Du behöver en kvinnas åsikt.
- Vad är det? - Huck ska på dejt.
- Så roligt. - Vad då?
- Huck ska på dejt. - Vad kul! Du ska väl hämta henne?
- Den här slipsen, då? - Nja... Beställ ett riktigt gott vin.
- Är det hennes nummer? - Du har väl skrivit ner det?
Läs upp det.
202-555-0186.
Det är attraktivt när en kille beställer vin. Den här, då?
Jag fick tag på nån från Cytron. Vi ska ses på The Griddle halv fyra.
- Som Douglas Fairbanks. - Snyggt. - Vad tror du, Abby?
Visst.
Vill du verkligen jobba? Vill du inte skriva en bok...
- Cy... - Om du vill stanna hemma...
- Jag vill jobba. - Jag kan stänga dig ute.
- Och jag kan skriva om det. - Då blir vi fiender om dagarna -
- och så glömmer vi det om kvällarna. Vill du ha det så?
Är journalister fienden? Ni måste ha många skelett i garderoben.
- Så intressant. - Slutar du om du får ett barn?
Ge mig ett barn och ta reda på det. Jag är bra på mitt jobb.
Om du vill ha barn på riktigt är det en sak.
Men om det är för att hålla mig ur vägen, blir jag riktigt arg.
- Jag går ut. Sitt inte uppe. - Inte du heller.
Jätteroligt. Fan också.
De borde ha rengjort kavajen innan de tvingade på dig den.
- Har ni valt vin, monsieur? - En ginger ale till mig.
Damen tar också ett glas ginger ale.
Utmärkt, monsieur.
Vad är bouillabaisse?
Håll dig till manus. Prata om din frus ånger.
De vill att du ska vara arg, men det är bättre att förlåta.
- De är beredda. - Jag kommer strax.
I två år har jag anklagat dig för att jag inte sitter i Vita huset.
Jag är hellre lurad än misslyckad.
- Guvernören? - Vi ses på andra sidan.
Säg att det inte blir exklusivt... Ge mig numret. Jag tar lite papper.
Är du kvar?
Liv?
Jag hoppas att ni kan förlåta min fru för hennes bristande omdöme.
- Det gick bra. - Speciellt med tanke på dessa.
4359 röster.
Ni slog mig med 4359 röster och gjorde mig till en förlorare-
- och hela mitt liv blev meningslöst.
För två nätter sen tänkte jag avsluta det livet.
Jag tänkte skjuta mig själv. Först Bill, så att hon kunde se det.
- Sen henne och mig. - Men hon skrek ju våldtäkt.
Våldtäkt... Vilket ljuvligt ord. Våldtäkt.
Jag stöder kvinnosaken, men när hon sa det fick jag en andra chans.
En andra chans. Nu kan jag få vilket ämbete jag vill i hela landet-
- och de där 4359 rösterna kvittar.
Jag tänker bara vilken underbar gåva min bedragare till fru gav mig.
- Du erkänner mord. - Du har tystnadsplikt.
Men jag kan göra livet väldigt svårt för dig.
Du har inte makt att sätta nån som jag i fängelse.
- Det här känns helt otroligt. - Vad då?
Att vinna.
Jag är arg på min man. Jag behöver nåt att dricka.
Jag öppnade just en otrolig bordeaux.
- Hur har du det? - Bara bra.
Liv... Det där mötet med Hollis...
Vi pratar inte om det. Drick.
- Det var fina grejer. - Guvernör Reston.
När hans fru skrek våldtäkt räddade hon sitt liv-
- men hantverkaren var överlagt mord.
- Men han är en klient. - Och vi är skyldiga honom det.
- Det är vi. - Och det skulle bli stora rubriker.
Folk skulle glömma G8-mötet.
- Alla vägar leder till Fitz... - Alla vägar leder till Fitz, ja.
- Det var länge sen jag var här. - Varför är du arg på din man?
James jobbar i Vita huset för att straffa mig.
- Skilj på arbetsliv och privatliv. - Jaså? Hur går det för dig?
Bra.
Jag har hört att du träffar Edison Davis igen...
Han vill det. Jag funderar på det.
Vad är problemet?
Alla vägar leder till Fitz.
Jag gillar inte när skurkarna kommer undan.
Då borde du inte ha kommit till Washington.
Pasta på söndagar och smörgåsar på måndagar.
I kväll är min favorit, då äter de pizza och spelar spel.
Det är det bästa. Hon är Carol, 34. Hon är inte naturligt blond.
Hon är mattelärare. Han är Billy. Han säljer sportvaror.
Sportvaror finns faktiskt på riktigt.
Flickorna är Lucy, åtta, och Sarah Beth, som är tio.
På fredagar sover hon över hos Janey, som bor där-
- och Katie, som bor där. På söndagar hälsar morföräldrarna på.
Du, då? Vad gillar du att göra?
Är det lösningen? Att Rosen får tillbaka jobbet?
Om han slutar med sina konspirationsteorier.
- Och om han fortsätter leta... - ...så hittar han ett samband.
- Fel samband. - Humana råttfällor fungerar inte.
Jag slår hellre till med spaden. Men om ni tycker annorlunda...
- Det gör vi. - Okej. Men om det misslyckas -
- och David Rosen inte släpper det, tänker jag bli lite mer -
- hur ska jag säga... grundlig. Okej?
Ni behöver inte hålla med. Ni kan gå. Slut för i dag.
Abby.
Killen du träffade på The Griddle i går var en bluff. Lita på mig.
Cytron sysslade inte bara med nätsäkerhet.
De utvecklade också mjukvara för olika ändamål.
Quinns pojkvän jobbade officiellt med enarmade banditer.
- Och inofficiellt? - Rösträkningsmaskiner.
- Jag tänkte inte säga nåt... - Du gjorde rätt. Kom hit.
Och så vidare. Ska jag underrätta de andra?
Nej. Jag tar själv hand om det.